-Har du varit ihop med Lemon Breeland? -Det finns inget mellan oss. Jag älskar dig.
-Gift dig med mig? -Vi har varit kära. Jag är det än.
Du sa till Ruby att hon inte var mitt livs kärlek. Jag förlåter dig aldrig.
Shelby? Brick?
-Vi håller tyst om det här. -Vill du vara min riktiga pojkvän?
Jag är rätt jobbig men...
God dag. Det här är Dash DeWitt för Bluebell Blawker.
Det är exakt 250 år sedan Cyrus Lavinius Jeremiah Jones-
-och hans fru Lucilles vagn gick sönder vid den här vägen.
Och medan Bluebell förbereder inför firandet av stadens äldsta par...
...så verkar alla bara vilja prata om vårt senaste.
-Kan vi inte krypa ner i sängen igen? -Vi båda måste jobba.
Jag är ledig imorgon. Jag har en bra idé.
Jag läste att man kan plocka apelsiner i Fairhope. Vi kan ju åka dit.
-Vi kan ta med en filt och lite vin. -Och fotas för ett modemagasin?
-Snälla, snälla. -För din skull. Och öl, inte vin.
Och jag förväntar mig en hel del tacksamhet efteråt.
-Vi kommer ha kul. -Folk äter här.
Mitt fel. Det var hennes idé. Hälsokrav är viktigt.
Jag har problem. Southern Living ringde. De vill skriva om pionjärerna.
-Du har ju velat det i flera månader. -Ända sedan Ruby stack har jag varit...
-Sur, deprimerad, deprimerande? -Ofokuserad vad gäller pionjärerna.
Ingen spelar det grundande paret. Och Delma som förbereder Första Festen...
Lucille och Cyrus muntrade upp bosättare med en första fest. Häng med, Zoe.
Delma har inga smaklökar längre. Jag fick smaka på fårkött som smakade...
-...fårkött. -Jag och Wade hjälper dig mer än gärna.
Tack. Ni är bäst. Hämta era utklädnader i eftermiddag.
-Nej, nej. -Vi kan spela det grundande paret.
Ja, det kan vi. Jag måste dra. Jag lämnade din bil vid biltvätten.
-Och tack för lånet igår. -Inga problem. Vi ses sen.
Blunda nu. Jag tänker kyssa min kvinna adjö.
Se upp! Jäklar!
-Det där dumma leendet. -Förlåt. Hoppas du inte mår sämre.
-Jag är bara så lycklig! -Bra. Jag kunde inte förutse det här.
-Ni driver varandra till vansinne. -Wade är helt förändrad.
Ni har varit ihop i en månad.
-Man sköter sig under första månaden. -Så är vår lycka bara en inbillning?
Du dejtar Wade Kinsella.
Er relation hänger på hur du hanterar hans sanna natur. Vi ses sen, Z.
Jag måste prata med en kvinna om fårkött.
Okej. Lyckat samtal.
George Tucker... General.
Vilken tur du har.
-Jag får aldrig vara nåt coolt. -Wanda Lewis. Smörkärnare.
-Tom long, smeden Adams. -Se vem som fick tur nu!
-Får jag ha mobilen? Jag vill smsa Tom. -Hon skojar. Inga mobiler.
-Sabba det inte. Smed, Wanda. Smed. -Jag ska visa er era bälgar.
Annabeth, visste du om att Southern Living ska skriva om pionjärerna?
-Då ska jag förnya prenumerationen. -Det här är vår stora chans.
Alla vet att Delmas mat inte håller måttet-
-och Första Festen måste ha god mat. -Vi kan laga maten!
Vilken bra idé! Men Lavon skyller väl fortfarande på dig för att Ruby stack?
Han har nog kommit över det nu.
Jag kilar förbi honom med några godsaker. Jag är så förväntansfull!
Lycka till med det!
-Hej, Zoe. -Hej, George. Läget? Hur mår Tansy?
Hon är på hårvisning i Orlando. Allt är tydligen... Honey Boo Boo.
Vad det nu betyder. Det är bra med henne.
Det är bra med oss. Du och Wade, då?
-Det blev tydligen officiellt. -Hoppas det inte känns konstigt.
Man kan slänga ihop alla singelkillar i Bluebell i ett enda rum.
-Förr eller senare dejtar du nån jag känner. -Och du någons exfru istället.
-Livet i Bluebell. -Visst.
-George! George! -Jag måste gå. Åt det hållet.
Trevligt att ses, Zoe.
Lemon.
Jag tog med mig muffins. Blev känt under 1700-talet och är jäkligt goda.
Du och Annabeth får inte laga mat inför Första Festen. Hejdå.
Ja, hamburgare låter jättegott. Den typen av efterrätt gillar jag.
Vi ses senare. Sluta, Wade. Hejdå.
Så du dejtar Wade Kinsella. Det hade jag aldrig kunnat tro.
Och jag hade aldrig trott att jag skulle bära 1700-tals mode, men här står jag.
Lavon sa att du och din nya kille ska spela det grundande paret. Vilken ära.
-Visst. -Ta hjälp av Lucilles dagbok.
Jag tog med den i hopp om att nån skulle läsa den och bli lika berörd.
Dr Hart. Där är du. Goda nyheter. Jag har hittat din bil.
-Var den försvunnen? -Wade hävdade det igår.
Nu sa jag tydligen nåt dumt. Du får din bil sen.
-Tappade han bort den? -Den kanske inte syntes. Är den grön?
Silverfärgad. Wade har blivit Wade igen.
Jäkla, Lavon! Tack för boken, Crickett. Jag ska ha ihjäl en bartender nu.
Vänta. Er relation hänger på hur du hanterar er första kris.
-Varför säger alla så? -Lyd Lucille Livinius Jeremiah Jones.
Lucille och Cyrus var lyckligt gifta i 62 år. Du får veta varför i första kapitlet.
Istället för att bli arg så valde Lucille att bli positiv kring allt.
-Och det funkade? -Jag och Stanley har varit sams i tio år.
Det är ditt val. Du och Wade kan ju skrika och bråka istället.
Eller ha en smekmånad förevigt.
Se där. Din bil är tillbaka.
Ja. Sheriffen hittade den.
Jag kan förklara.
Jag åkte på en fisketur och drack en öl...eller sex.
Sedan gick jag hem eftersom jag ville vara ansvarsfull. Men jag glömde...
Jag är säker på att du kommer vara försiktigare nästa gång.
Ja.
Eftersom du är så förstående... så kanske jag ska öppna bakluckan.
Vet du... Det här är en perfekt ursäkt för mig att få tvätta bilen.
Är det hamburgarna? Jag är hungrig.
Ja, jag också.
Översättning: SweSUB Group © beja
-Du har slut på schampo. -Jag köpte nytt för tre dagar sedan.
Jag hade slut på tvättmedel, så jag tvättade mina lakan med det.
Det var ett schampo med doft av lavender. Importerat från Paris.
-Par avion! -Jag visste inte.
Jag kan köpa nåt de har på Dixie Stop.
Schampo är schampo. Och tydligen tvättmedel.
Vad händer? Jag tappade bort din bil, och tog slut på ditt fina schampo...
-Varför kastar du inte saker på mig? -För då skulle vi vara ett sånt par.
Jag vill inte ha det så. Min negativitet ska bli positivitet.
Fick du en broschyr från Josie? Hon blev positiv efter en helg-
-på Billy Ray Cyrus turnébuss. -Jag lyssnar på...
-Lucille Lavinius Jeremiah Jones.
Tack vare detta har vi undvikit två gräl. Snälla gör det här med mig.
Så om jag ställer till det igen...
...så tänker du inte bli arg?
Inte mig emot.
De nya tvättbaljorna inför imorgon har anlänt. Massiv ek. Vilken klass!
Och jag skriver en pappersupplaga av The Blawker med en fjäderpenna.
-Har du fått blodiglarna än? -Ja, de slingrar runt på kontoret.
George. Jag har letat efter dig. Fick du inte mina meddelanden?
-Jo. Men jag måste gå nu... -Du blev nog förvånad över vad du såg...
-på julafton. -"Förvånad" eller "förskräckt"?
För att se dig med Shelby, som jag har dejtat...
-Jag vill förklara mig. -Jag behöver ingen förklaring.
Jo. Vi är inte nästan släktingar längre, men vi är vänner.
-Är vi? För jag är inte säker... -Du ska veta att det var en engångsgrej.
Vad bra. Då behöver vi varken prata eller tänka på det igen...
Vilket sedan skedde två gånger och nu sker det varje kväll...
-Jag vill verkligen inte veta. -Du är den enda som kan ge mig råd.
-Du är läkare. Varför vill du döda mig? -Shelby är så ung. Vad tänkte jag på?
Jag tänker inte. Min hjärna har inte varit den som fattat besluten.
-Man brukar inte vara så öppen. -Jag genomgår nog en livskris.
Men alla kriser försvinner. Jag tänker avsluta det. Nu.
Tack för dina råd. Trots allting annat så är du en bra vän.
Vad häftigt. -Hej, sötnos. Läget?
-Det här är Meatball. Vi har spelat ihop. -Hej. Trevligt att träffas.
Duktigt.
Vi tänkte dra iväg och dricka några öl. Jag blir nog rätt sen ikväll.
-Men vi ska ju plocka apelsiner idag. -Plocka apelsiner?
Sluta skratta. -Förlåt, jag glömde bort det.
Jag vill inte avbryta era apelsin-planer.
-Ni kan göra er grej istället. -Nej, du ville ju. Och jag gillar...
-...att plocka apelsiner. -Nej, då. Meatball är ju här.
Vi kan plocka apelsiner en annan dag. Det gör inget. Ha så kul.
Eftersom vi behöver en förändring så har jag skrivit en lista med idéer.
-Från annonsering till utflykter. -Det finns bara en idé.
Vi ska laga mat inför Första Festen. Jag vet att Lavon sa nej, men...
-Jag har en plan. -Underbart. Ännu en plan.
Dr Hart. Hetsätning redan. Pressen börjar ta ut sin rätt.
Lucille Lavinius Jeremiah Jones ger mig snart en stroke.
Så känner man när man börjat vända på sina känslor.
Blodkärlen i mina ögon brast i början. Du måste få utlopp för dina känslor.
-Hur ska jag göra det? -I Södern kallar vi det för projekt.
Vad pratar du om? Rostbiffen var genomstekt.
-Det var bara inte gott. -Jag vill inte höra på, borgmästaren.
Vart tänker du stoppa upp biffen? Nån annan får laga maten. Jag lägger av.
Jag försöker ju avskeda dig!
-Du försöker alltid kontrollera allt! -Annars hade vi bara sålt muffins.
-Då hade vi åtminstone sålt muffins! -Alla vet att jag har talangen.
Din enda talang är att vara en pina. Jag vill inte göra det här.
Vårt samarbete är avslutat.
Hej, borgmästare Hayes.
Jag testar bara min vattenfasta mascara. Bra att veta i framtiden.
Jag är ledsen.
Jag borde ha vetat bättre än att starta nåt med Lemon Breeland.
Jag startar min egen firma. Fast ingen anställer mig utan henne.
Nej, då. Jag behöver faktiskt nån som lagar maten inför Första Festen.
-Menar du mig? -Det är sista minuten. Men ändå.
-Tack, Lavon. Du kommer bli stolt. -Ja, då. Men inga fler tårar nu.
Uppdrag utfört!!!
-Doc, tack för din...förståelse. -Ingen orsak.
-Vad är det här? -I Södern kallar vi det för projekt.
Lystring. Enligt tradition stänger vi nu av-
-elen.
Enligt tradition tar vi även bort "E" och lägger till "P" på våra skyltar.
Så varje gång Wade irriterar dig börjar du med ett projekt?
Istället för att vara ärlig?
Wade blev Wade, och det är så här jag hanterar det.
Genom att kvilta? Låter klokt.
Nej, det är galet! Säg ifrån och gå vidare.
Jag skriker, och han skriker tillbaka. Det var det enda mina föräldrar gjorde.
Jag gillar Wade. Det här ska fungera. Det måste fungera.
Vad är det?
Hittade det i köket. Skrev min shoppinglista.
För jag bad Wade skicka iväg det här imorse.
Jag behöver ett större projekt.
Ljusstöpning. Behöver du hjälp?
Utan Annabeth är vi något underbemannade faktiskt.
Vi har problem med veken.
Vet du vad Lucille Lavinius Jeremiah Jones gjorde då?
-Hon la dit veken efter vaxet. -Precis. Sidan 33.
-Hur kunde jag glömma det? -Vad sägs om blomsterarrangemang?
Kransar! Jobbar vi snabbare så hinner vi göra kransar.
Goddag, doktorn. Jag visste inte att jag skulle undersökas redan.
Ursäkta. Medicin för pionjärerna. Shelby...
Ni i Bluebell är så söta. En i synnerhet.
Jag har en present.
Få se...
Den matchar dina ögon.
-Gillar du den inte? -Jo, jag gillar den.
-Shelby. Vi måste prata. -Jag förstår.
Du är stadens läkare, och folk får inte skvallra...
Det här måste ta slut nån gång. Tråkigt, eftersom jag har nya underkläder...
-och jag ville överraska dig. Då så. Adjö, Brick.
Vem sa nåt om att avsluta det? Jag bryr mig inte om vad andra säger.
Vi har en vuxen relation.
Så om jag vill göra det här...
...så tänker jag det!
Bra.
Sa du verkligen åt kockarna att följa mina recept?
-De undrar vad du gör här. -Försök få bort mig.
Lemon Breeland, visa aldrig ditt hemska, fula och äckliga ansikte här igen!
Du är som ett troll!
-Tona ner det lite kanske. -Jag känner mig väldigt obekväm.
Vi kan inte berätta för Lavon förrän vi intervjuats av Southern Living.
Efter det är det försent för honom att avskeda oss.
Lemon? Vad gör du här?
Vad tror du? Ger mig ovälkomna tips om hur jag ska duka upp.
Förlåt att jag trängde mig på. Men det är min skyldighet-
-att erbjuda mina tjänster.
Väldigt snällt av dig, Lemon. Om du vill erbjuda dina tjänster-
-så har jag den perfekta uppgiften för dig. Grogg-jänta.
Se till att alla har drinkar och att ingen går med tomma glas.
Du kommer inte hinna ge ovälkomna tips. Låter det bra?
Låter jättebra.
-Hur var din utekväll? -Toppen. Meatball blev stenpackad.
-Jättekul. -Vet du vad jag gjorde?
Tittade på ett program som handlade om gränsområden. I 12 timmar.
Frugans idé så att vi kan komma in mer i våra roller idag.
-Du är en riktigt lycklig man, Wade. -Jag vet inte...
Zoe...Zoe har blivit så konstig. Hon har en massa projekt.
Ärligt talat, hon beter sig som nån helt annan.
Låt den inte falla i marken. -Hej, älskling.
Skynda er!
-Jag tror du tänker på Lemon Breeland. -Det här är inte bra.
-Vänta, generalen. Jag behöver hjälp. -Varför är jag stans egen dr Phil?
Zoe läser nån gammal relations-dagbok. Hon sysslar med flera projekt.
Hon är för snäll mot mig. Jag försökte prata, men hon bara kviltade.
Jag känner till Lucille Lavinius Jeremiah Jones dagbok-
-och de som är tokiga nog att lyda allt som står.
-Vad ska jag göra? -Kvinnor är som vulkaner.
De måste få mindre utbrott, annars drabbas man av ett enormt utbrott.
Som jäkla Pompeji, eller som när ens fästmö legat med borgmästaren.
-Jag var rädd för det. -Du måste låta Zoe få ett litet utbrott.
-Hur ska det gå till? -Du är Wade Kinsella.
Du vet nog hur man gör en tjej förbannad.
Alla dekorationer stämmer i tiden. Oljelampor, tenntallrikar.
-Besticken passar till historien. -Jättefint. Och maten är...
-fantastisk. -Den bästa kocken i Bluebell.
Hur startade du upp cateringfirman? Jag vill berätta för våra läsare.
Borgmästaren, har inte du annat att göra? Annabeth klarar sig nog.
Nej, det är lugnt. Men du måste nog se över cidern. Tack, grogg-jäntan.
Vakteln är otrolig. Rostad, smak av timjan-
-och lite citron, eller hur? -Nej. Ingen citron alls.
Hej. Nu när jag har läst hennes dagbok så har jag en bra inblick-
-i Lucille Lavinius Jeremiah Jones själ. Jag ser framemot att spela henne.
-Vad är det som stinker? -Jag duschar inte, som min karaktär.
Och Cody ville ha hjälp med att städa hans stall. Stör det dig?
Nej, då. Det är naturens lukt.
För jag börjar gilla det. Jag kommer nog fortsätta.
Med mitt nya skägg. Jag ville ha ett stort, buskigt skägg-
-som Robert E. Lee, men jag vill nog ha det kort och strävt.
-Perfekt. Som en luffare. -Du är bäst.
Hörrni, visst är min flickvän fantastisk? Snäll, generös, vacker...
-Och en riktig vilding i bingen. -Jag är stans läkare, du kan inte...
Fast det är bra om folk får veta att jag har ett hälsosamt sexliv.
-Det borde vi alla. -Hennes stadshus har ständigt öppet...
-varje dag.
-Hej, Brick. -Jag kunde inte göra det.
-Jag trodde vi var klara med det där. -Hon måste vara en typ av siren.
Jag hade tänkt göra slut, men sedan sa hon "underkläder".
På nåt sätt började jag istället kämpa för att få tillbaka henne.
Brick, att göra slut med Shelby kan vara rätt krångligt.
Jag gick med på att smyga iväg med henne ikväll när alla är på festen.
Jag är maktlös mot hennes charm. George, du måste hjälpa mig.
-Nej, jag vill helst inte vara delaktig. -Du är mitt enda hopp.
Har du hört talas om Komplimangsmackan?
-Vi blir sena. Varför gick vi hit? -Jag glömde min hatt.
Jag glömde visst lägga undan munkarna. Förlåt, sötnos.
-Är du arg? -Nej.
Inte ens lite?
Titta. "Lou...bou...tin"
-Är de dyra? -Nej.
-Jo. Varför försöker du provocera mig? -Jag klarar inte av ditt nya jag.
-Du ville ju. -Du blev Lemon Breeland.
Om en tvättbjörn krävs för att göra dig arg så är nåt fel. Du måste bli arg!
Annars kommer du att explodera. Det kommer inte att bli vackert.
Jag tänker inte bli arg. För jag bryr mig.
-Allt bra? Vår vagn är här nu. -Vi har aldrig mått bättre.
Vi ska gå på festen och vara det bästa grundande paret någonsin.
Kom nu, Wade.
Låt oss höra...
Du tänker låta henne explodera medan Southern Living är här?
Nåt i den stilen.
Det ser perfekt ut. Det kommer bli en fantastisk kväll.
Grogg-jäntan, ge mig grogg.
Om ni kunde vara så vänlig...
Middagen är viktig för Lavon. Nu försöker vi slappna av och ha kul.
-Jag är avslappnad. -Bra. Och du hade rätt.
Det var fel att provocera dig. Fel, fel, fel.
Vi borde hålla oss ifrån varandra fram tills det stora talet.
Vi ses sen.
-Godaste rostbiffen jag nånsin ätit. -Den smakar skoläder.
Du har förlorat dina smaklökar. Annabeths mat är fantastisk.
Grogg-jäntan.
Mina damer och herrar, välkomna. Tack för alla era insatser.
Jag vet att det är svårt att leva som förr i tiden, i 48 timmar.
Ja. Okej, jag kommer.
Jag är ledsen, gott folk. En läkare måste alltid finnas tillgänglig.
Två minuter.
Jag vill tacka Annabeth från Annabeths Catering.
Tack för ditt hårda arbete som du utfört på egen hand.
Du fick det att verka så enkelt. -Låt oss skåla för våra förfäder.
Kalla på grogg-jäntan om era glass är tomma.
-Hej! -Hej! Hej, sötnos.
-Vad är det? Bluetooth? -Ifall att nån söker mig.
-Ska vi klä av oss i lusthuset? -Saken är den att du är så dynamisk...
-Shelby, det vill jag gärna. -Du är så dynamisk.
-Du är så dynamisk... -Och intelligent.
Och fantastisk på alla möjliga sätt.
-Jag är inte redo för det här... -Hon förtjänar bättre.
Någon som du förtjänar bättre.
Herregud.
Gav du mig Komplimangsmackan? Var är han?
Var...är han?
George Tucker, kom fram nu.
Vad är det som pågår? Dumpar du mig igen?
Shelby, jag är hemskt...
Förlåt.
Varför slår hon mig alltid?
Min mor bakade vid varje tillfälle. Sötpotatispaj om jag var ledsen.
-Bananpudding om jag fick bra betyg. -Jag fick blommorna. Ursäkten godtagen.
Underbart. Det betyder att vi jobbar ihop igen!
Claudia, det här är min affärs- partner Lemon Breeland.
Nu när det är över så vill jag berätta lite om vårt event.
-Vi hittade arkiverade kokböcker. -Hur kan du ha varit ansvarig...
-om ni två var osams under förberedelserna.
-Det finns saker du inte förstår... -Jag förstår att du vill ta del av äran.
Du nämnde nåt om sötpotatispaj?
Så reportern gick inte på er mirakulösa återförening.
-Visste du? -Javisst. Era små planer märks direkt.
Du ville ju inte ha hjälp.
Vi behövde varandra men du var för upptagen med att vara arg.
Jag har rätt att vara arg. Lemon, jag älskade dig.
Och du krossade mitt hjärta. Tack vare dig är det krossat igen.
Jag hade inte tänkt berätta för Ruby. Jag var berusad.
Det var inte omedvetet, Lemon. Varför kunde jag inte få vara lycklig?
För...
Jag ville väl bara straffa henne för hur hon behandlade mig i skolan.
Jag misstänkte det.
Håll dig borta från mig nu.
Och nu är det dags att lyssna på vårt grundande par.
-Hej, min sköna. Redo? -Hörrni...
-Meatball, vad gör du här? -Gratis mat, gratis grogg.
Du är bäst.
Tack för att du lät mig och Wade gå till The Foxx Trap igår kväll.
-The foxx trap? Strippklubben? -Jag kan förklara.
Mr och mrs Cyrus Lavinius Jeremiah Jones-
-ska nu prata om livets natur, äktenskapet och kärleken.
Här har vi paret Jones!
Förhållanden är svåra. I synnerhet när ens make inte duschar-
-och hänger i stall.
En man som låter en tvättbjörn äta upp dina mycket dyra träskor-
-bara för att bevisa nåt. En man som lånar saker, så som...en vagn.
Som han sedan tappar bort efter att ha druckit för mycket...sprit.
En man som glömmer bort era romantiska apelsin-planer...
-när polaren dyker upp. Som dessutom tar med honom till en strippklubb!
Ja, en strippklubb!
-Fanns strippklubbar på den tiden? -Ja, det står i bibeln.
Lyckligtvis...är min fru väldigt förstående.
Hon förstår exempelvis att jag bara tänkte dricka en öl.
För det var två betala för en på The Foxx...Trap.
En person kan inte vara allt för förstående. Du är så omogen.
-Du behöver en barnvakt! -Du tar råd från en 200 år gammal kvinna.
-Det funkade ju! -Löjligt. Du kan inte undvika gräl!
Vi undviker det inte nu, eller hur?
Vart är du...?
Och det var pionjärernas liv.
Ingen sa väl att ett 60 år gammalt förhållande var enkelt.
För Bluebell!
För Bluebell.
För Bluebell!
Det där var väldigt, väldigt modigt, borgmästaren.
En ärlig, historisk representation av ett riktigt förhållande. Bra jobbat.
-Hej. -Grattis. Vi bråkade inför hela stan.
Mina metoder kanske inte var så lyckade, men jag hade rätt.
Du kan inte hålla inne dina känslor.
Jag vill inte bli som mina föräldrar.
-Jag vet inte hur relationer funkar. -Inte jag heller.
Ibland måste man bara dyka rakt in i nåt.
Vi är inte dina föräldrar. Vi är vi.
Vi kommer att driva varandra till vansinne ibland.
-Det var det som förde oss samman. -Då kommer vi alltid att bråka.
Ja.
Och? Vi säger det vi tycker. Vi säger det vi känner.
Är det så hemskt?
Du vill nog läsa sista sidan.
Vem bryr sig att Lavon är arg på dig?
-Du har Walt och vår firma. -Vi blev inte nämnda i Southern Living.
-Allt är en enda katastrof. -Lemon Breeland, maten var fantastisk.
-Hur visste du? -Din vaktel.
-Jag vill boka er på min årsdag. -Underbart!
Så bra.
Ja!
Jag ville lämna tillbaka den här.
Jag hörde ditt och Wades bråk. Tipsen funkar väl inte för alla.
De funkar inte för nån. I epilogen erkänner Lucille att hon efter 60 år-
-kokade över på grund av ett trasigt hjul. Hon insåg att teorin var skitsnack.
Du läste nog inte så långt.
Det är svårtolkat.
Kan vi hålla tyst om det här, Zoe Hart?
Tack.
Brick. Allt bra?
Jadå. Vi behöver inte prata om det. Förlåt för att du blev indragen i det.
Jag är oförklarligt inblandad. Så...
-Prata på. -Saken är den...
Shelby kanske var en livskris.
Men hon fick mig att känna mig mer levande än nånsin.
Jag visste inte vad som väntade, och jag gillade det. Och nu...
Vet du vad, Brick? Många i den här stan...
De försöker följa normerna. Och det har inte funkat bra.
Vet du vad jag tycker? Om du vill vara med Shelby...
Var då med Shelby.
Ja.
-Jag tänker ringa henne. -Bra.
-Jag borde berätta för mina flickor. -Nej. Det är en hemsk idé.
Lycka till.
Vill du spela golf nån gång? För gamla goda tidens skull.
Gärna det, Brick. Det låter bra.
Jäklar. Igen?
Det är äckligt. Det ser ut som att kusin Äcklig dog i avloppet.
-Jag duschar åtminstone. -Tills att varmvattnet tar slut.
-Du har ett eget badrum. -Där står en enorm bokhylla...
-som någon hade tänkt returnera. Minns du?
-Är det där mitt raklödder? -Får jag inte använda dina saker?
Jodå, men då händer det här.
-Vad gjorde du nu? -Det passar dig.
Kära nån. Vilka snabba händer.
Kör på bara. Sen gör vi så. Och sen gör vi så.